I ONDSKANS TJÄNST
Jag hatar moren.
Han håller av mig.
Desto bättre skall min plan då lyckas. Men hur, hur?
En vacker karl är Cassio...
- Vad är det här? Motbjudande! - Sätt er, Hippler.
Det där är degenererat!
Oroa er inte. Pjäsen kommer aldrig att uppföras.
...Skapt för att förföra kvinnor.
Moren är en rättfram, öppen karl, och låter leda sig så lätt vid näsan-
-som någon åsna. Min plan är kläckt!
Ur avgrunds mörka sköte, går detta foster dagens ljus till möte.
Marian framstår som en jude.
Om führern uppskattade Shakespeare skulle hans rashat skjuta i höjden.
Hon skall icke leva.
Må hon ruttna. Jag hackar henne i små bitar!
- Sätta horn på mig! - Det är gement av henne.
Med min löjtnant!
Ja. Samme löjtnant som ni skulle deflorera, har nu deflorerat henne.
Skaffa mig förgift, Jago - i kväll.
"Gör det icke med förgift."
Gör det... Gör det icke med förgift; stryp henne i hennes säng-
-samma säng som hon har vanärat.
Öga för öga, tand för tand.
Bra, Jago.
Bravo!
Omöjligt. Det måste ha skett ett missförstånd. Premiären är i morgon.
Ni ska inte uppträda mer, herr Deutscher.
Ledsen, Engel. Inga judar på tyska scener.
Pjäsen kommer inte att uppföras. Adjö, mina herrar.
Va?
Herr Marian! Jag ville bara ta er i hand.
Storartat! Ni var fantastisk.
Jag ska berätta om er för Gründgens. Ni kan mäta er med hans Mefistofeles.
Absolut. Och ondskan är alltid mycket intressantare än godheten, inte sant?
Jago är en uppkomling, Det finns många såna hemma i Österrike.
"Det finns många såna i Österrike!" - Låt inte führern höra det, Marian.
Då så, Marian. Jag tackar för mig. Vi hör av oss snart.
Herr Marian.
Sakta faller så snön Stilla och frusen är sjön
Julefrid skimrar så klart
Fröjden er Ett barn kommer snart
Hjärtats sal är varm
Fri från bekymmer och harm
Livet känns sorglöst och rart
Frödjen er Ett barn kommer snart
Julen står för vår dörr
Snart hörs änglarnas kör
Hör sången klinga underbart
Fröjden er Ett barn kommer snart
- God jul, älskling. - Tack för fiolen, pappa.
Den var från mamma. Det här är från mig.
- God kväll. God jul, - God jul.
Då så...
Alla barn, i dag ska det ske I dag skall bli en glädjens dag
Vi får fröjdas, ska ni se I familjs och vänners lag
Jag har alltid önskat mig en sån.
Titta i fickan.
Men...
Stopp, Britta. Ta ett glas först.
- Konjak. Fyrstjärnig. Från vem? - Från Goebbels, otroligt nog.
Varför ger han dig konjak?
Det sa han inte. Han var väldigt hemlighetsfull.
Var la jag...
Den här hade jag ju glömt.
Åh, Ferdl!
Min mor.
Tack, Ferdl.
Britta!
Gör det dig nåt om jag går över till Willi Deutscher och bjuder hit honom?
Nej, naturligtvis inte. Gör det.
Jag är strax tillbaka.
Oj då.
God natt.
Sov gott.
God natt, älskling.
Vad är det? Maria?
- Se så, ge mamma en puss. - Du måste älska pappa mer.
- Men jag älskar honom ju. - Inte tillräckligt!
"Säg inte så."
"Den där smutsige juden ska inte komma nära min dotter." Harlan...
Dialogen är alldeles för platt.
Varför säger han inte nånting enkelt och överlägset, i stil med:
"Min dotter ska inte sätta några judebarn till världen!" Punkt.
- Bra, herr minister. - Varför skrev ni inte så, då?
Jag har ju nyss börjat.
Jag behöver filmen i morgon, Harlan. Egentligen i går, nu när det är krig.
Men jag vill ha en konstnärlig film, inte billig propaganda.
Se så, skriv!
Vi vill strida och arbeta-
-och sen säga, som den preussiske generalen:
"Gode Gud, om du inte vill hjälpa oss"-
-"så ber vi dig bara att inte hjälpa våra fördömda fiender."
Därmed önskar jag er alla ett gott, framgångsrikt och segerrikt nytt år.
Det räcker. Tjugo sekunder kvar, - Mousserande vin, Britta!
Nio...
...Sex, fem...
Fyra, tre, två, ett...
Gott nytt år!
Ifrån Maas och till Memel
Ifrån Etsch till Bält i nord
Tyskland, Tyskland, över alla
Över alla på vår jord
- Ett enastående tal, herr minister. - Tack. Jag var själv mycket nöjd.
Skål för 1940!
- Och må Gud straffa England! - Må Gud straffa England!
- Kära barn, det är alkohol i det där. - Men Magda, bara den här gången.
- Helga är ju vår äldsta, trots allt. - Tack, pappa.
- Inte ens führern dricker, Paul. - Ni gör ju det.
Min dotter! Hon har svar på allt.
Jag undrar vem hon brås på.
Vet ni, jag ska ringa Marian. Följ med.
Om ni inte visste det, så älskar jag den här kvinnan.
Britta, svara och säg: "Inget insläpp under pågående föreställning."
Herr Marian, det är dr Goebbels.
Var tyst, Anna.
Jag ville inte försitta chansen att önska er och er hustru gott nytt år.
Tack, det var vänligt. Detsamma.
För er kan det bara bli ett gott år. Veit Harlan kommer att kontakta er.
- Hoppas att ni inte har andra planer. - Nej, nej.
Men Erich Engel har ett filmprojekt med mig.
Det hinner ni nog med.
Det vore mitt livs roll, som förortscasanova.
Men kära Marian, vad är väl en förortscasanova-
-mot en roll som skulle göra er berömd i hela Europa...nej, världen?
- Vi hörs snart igen. - Vi hörs.
- Jag ska bli världsberömd. - Pappa får en huvudroll!
- Vilken film? Vilken roll? - Vet inte. Veit Harlan regisserar,
Du är skyldig. Din uppsättning. Han tyckte om min Jago.
- Jag tackar bara ja om du är med. - Säg inte att jag är skådespelerska.
Är ni skådespelerska, frun?
Det stannar mellan oss.
Casanova-filmen gör vi efteråt.
Även dig, min vän, liksom oss alla-
- Önskar jag ett underbart och gott nytt år.
Jag tänkte säga adjö för i dag. Får jag presentera Lutz, min pojkvän.
- Anhåller om att önska gott nytt år. - Bifalles. Tack, utgå.
Du har druckit för mycket sekt.
- Varför inte i dag, av alla dagar? - Exakt.
Ferdl...
Ska den rollen göra mig berömd? Mera ökänd. Och titeln "Jud Sä"...
Stoffet är historiskt. Wilhelm Hauff, sagoberättaren, använde det.
Joseph Så Oppenheimer blev hovbankir på 1700-talet-
-och avrättades för utsugning.
Visst, Harlan. Men i dag kan det bara bli en propagandafilm.
Tror ni jag skulle sjunka så lågt? Jag har många judiska vänner.
Min fru Kristina Söderbaum har den kvinnliga huvudrollen.
Och romanen skrevs av Feuchtwanger, en jude.
- Ingen skulle tro att jag är jude. - Säg inte det,
Jude eller ej - det är en toppenroll,
För Werner Krauss, ja. - Varför inte du?
Jag spelar rabbi Loew. Fast det känns inte helt koscher för mig heller.
Här.
Äkta krympta huvuden från Brasilien.
Man tar ut kraniet och lägger dem i den heta sanden.
Tack, jag mår redan illa.
"Snälla herr minister, ge mig alla judiska biroller."
"Ni har storhetsvansinne, Krauss." - "Nej, jag är skådespelare."
"Rollen som rabbi Loew är för liten."
"Jag tycker inte om dubbelroller." - "Då får ni klara er utan mig."
Sitt kvar, är ni snälla.
Jag har lite bråttom, men jag ville passa på att titta förbi.
- En flaska champagne åt herrarna. - Självfallet,
Jaha... Har ni kommit överens än?
Jag har inte sett manuset än.
Jag går i god för kvaliteten. Det borde räcka.
- Jag vet inte om rollen passar mig. - Det gör den, Marian.
Hör här: Jag behöver den här filmen. Den är viktig för kriget.
Och jag behöver er, just er, i huvudrollen.
Och Krauss... Att ni spelar alla judiska biroller är en lysande idé.
Ni ogillar väl dubbelroller? - Jo, men även principrytteri.
Det här är ett perfekt tillfälle att visa-
-att alla judiska karaktärer och temperament har samma rot,
Det är genialt, Krauss.
Jag räknar med er, Marian.
Sitt kvar. Och om ni inte visste det, Marian...
Våra topparvoden är skattefria.
Ha en fortsatt trevlig kväll,
- Genialt, Krauss. - Folk sin hjärna bryr, Goebbels styr.
- Normalt reagerar han på allt i kjol. - Inte sen skandalen med dansösen.
- Führern själv läste lagen för honom. - Blev ingen annan tillfrågad?
- Jag förstår. - Inte alls.
Vi gjorde otaliga provinspelningar, alla katastrofala.
Trots det skattefria topparvodet? Får jag också göra en provinspelning?
Ursäkta, damerna vid baren önskade en sång.
Vår värld är ej full Av pengar och guld
Och lyckan är oftast väldigt rar
Men om lycka man fick För ett enda ögonblick
Den rollen passar honom i alla fall.
Då tvekar jag ej Det bekymrar inte mig
Om jag gnags av samvetets tand
Då tänker jag sen "Samvetet, knip igen"
Jag är ju trots allt blott en man
Jag är inte gjord för klosterlivet,
Jag behöver ha människor runt mig... Kolleger.
Jag är skådespelare.
Jag saknar också yrket.
Men du har familj. Du behöver inte gömma dig.
Jo, på sätt och vis.
- Jag har börjat hålla monologer. - Egna eller andras?
Goethe, Mefistofeles.
"Min andes väsen, det är nej, och det med skäl"-
-"ty allt som födes, är endast värt att det förödes."
"Fördenskull vore bäst att intet funnes till."
"Fördärv och synd, kort sagt vad under ordet ont är känt"-
-"det är mitt rätta element."
Varför får jag inte spela det längre?
Den rollen är idealisk för en jude.
Tyst.
Det var nog bara vinden.
Vi håller på att bli paranoida.
Ursäkta att jag betedde mig så där.
Ibland måste man för att inte bli galen. Vi är ju vänner, Willi,
- Och skjortan? - Min man behöver den. Bara lakanen.
Hade ni föreställt er arbetet så här, Britta? Trivs ni här hos oss?
Javisst. Jag har alltid varit förtjust i herr Marian...
- Missförstå mig inte. - Nej då.
- Jag var också förtjust i honom. - Inte längre?
Efter så många år ersätts förtjusningen av kärlek. Inte där.
I skåpet.
Säg mig, fru Marian...
Har herr Deutscher ingen egen bostad?
Inte i Berlin. Annars skulle han inte bo här.
- Ingen familj heller? - Jag vet inte. Han trivs visst ensam.
Konstigt. Lutz frågade vad han gör om dagarna.
Trädgårdsarbete är det ju ont om nu.
Bekymra er inte om det. Han tvättar bilen, klipper buskarna, sopar...
Vad har er pojkvän med det att göra?
Manusmötet höll på hela natten.
Jag åker direkt till studion. Jag är dödstrött, men...
Vi ses sen,
Jag hatar det där. Jag klarar det inte.
- Har du inte dåligt samvete? - Jo, men det gör det mer spännande.
Se inte ner på mig. Jag är så ensam sen min man for till fronten.
- Älskar du honom? - Självklart.
- Du, då? Älskar du din hustru? - Självklart.
- Jag lade fram en ny skjorta åt er. - Jaså?
Det är mitt på dagen. Sov ni över på teatern?
Visst, var annars?
- Har du läst det? - Ja,
- Och vad tycker du om det? - Vad tycker du om det?
- Jag har inte läst det än. - Jaha. Manusmöte hela natten...
- Du vet hur det är. Bara pladder. - Nej, det vet jag inte.
Och hur är manuset? Så dåligt?
Nej, det är inte dåligt...
.men fruktansvärt,
Jag gör det inte. Min provinspelning ska bli lika dålig som alla andras.
Jag är ju skådespelare, trots allt.
Marie!
Jag fick högsta betyg! För en dikt. Jag reciterade den bäst av alla.
Få höra. Provinspelning, tagning 1!
Skolorna blir bra till slut För alla judar åker ut
Både stora och små Det kan inget gnäll råda på
Ej heller ilska och raseri Alla judar, ut ska ni
En tysk lärare vill vi ha Som visar hur man blir klok och bra
En som gör utflykter och leker ibland Men ändå håller pli, med fast hand
En som sjunger och är nöjd Så att skolan blir en fröjd
Förskräckligt.
Vad är det med dig?
Jag blev yr, bara. Det händer ganska ofta.
- Varför har du inte sagt nåt? - Du berättar ju inte allt för mig.
Britta ställde frågor om Willi, Kanske borde vi inte ha kvar henne.
Vad har du emot Britta? Hon gör inte en fluga förnär.
Spelar jag juden dåligt, får jag dåligt rykte.
Om jag spelar bra måste jag spela fler sen.
- Till slut tror folk att jag är jude. - Om det är ditt enda bekymmer...
Varför låter det på dig som om du är ett helgon och jag en skitstövel?
God dag.
Ställ er på markeringen.
Då så. Säg nu följande replik:
"Jag trodde Württemberg var rikt."
Bara en mening? Då kan jag ju inte...spela ut.
Det ska ni inte heller. Det är första scenen, i gettot i Frankfurt.
En av hertigens hovmän vill köpa juveler av juden. Men de är för dyra.
- Sen kommer er replik. -"Jag trodde Württemberg var rikt'
Just så. Tyst och utan betoning, med ett svagt leende.
Ljud.
Kamera. Tagning!
- Jag trodde Württemberg var rikt, - Tack.
- Adjö. - Var det allt? Jag fick ju inte...
Herr Marian... Tack.
Stopp! Vad gör ni med min trädgårdsmästare?
Fråga inte, fru Marian. Annars får ni följa med och svara på frågor.
Oroa er inte för mig, frun. Ont krut förgås inte så lätt.
- Visste ni att han var jude? - Vem? Herr Deutscher? Jude?
- Sa ni det till er pojkvän? - Sånt ska jag inte behöva tåla.
Partiets flickorganisation kommer att hitta ett nytt arbete åt mig.
Lutz gör bara sin plikt, fru Marian.
Herr Deutscher är borta.
Mamma har låst in sig.
Gå och lägg dig.
- Varför är herr Deutscher inte där? - Jag förklarar en annan gång.
Anna?
Var snäll och öppna dörren, Anna. Öppna!
Snälla Anna!
- Vad kan vi göra för honom nu? - Du kan prata med Goebbels.
Vad ska jag säga? Att vi har hållit en jude gömd i flera månader?
Jag är lika ledsen som du. Men jag förstår inte varför Britta måste gå.
Hon var ett vandrande dåligt samvete.
Kan hon möjligen ha blivit sårad av dina falska misstankar?
SA marscherar Med lugna, fasta steg
Kamrater som fallit för Röda frontens och reaktionärers kulor
Marscherar i anden med i våra led
Kamrater som fallit för Röda frontens och reaktionärers kulor
Marscherar i anden med i våra led
Jag vill inte ligga dig och Maria till last.
Om du vill, ger jag mig av. Till min mor i Österrike.
Vad är det du säger?
Du får aldrig lämna mig.
Du är det enda jag har.
Om ni frågar mig, anar Marian att han kommer att bli tagen för en jude.
- Att han aldrig blir av med rollen. - Därför vill jag ha honom.
Hans Jago var precis som en jude, i all sin smilande äcklighet.
- Herr Marian är här. - Släpp in honom.,
Min käre Marian!
Det gläder mig att vi äntligen får talas vid.
Ut med språket nu. Varför tar ni er inte an "Jud Sä"?
- Herr minister, jag... - Slå er ner.
Jag är inte rätt för rollen.
Tro mig, det är konstnären själv inte i stånd att bedöma.
Och ni var lysande vid provinspelningen.
- Det var bara en mening. - En mening kan säga mer än tusen ord.
Och Harlan här går i god för er. Det räcker för mig.
Jag känner inte att jag är rollen vuxen.
Ni skådespelare...
Ibland är ni fåfänga och ibland osäkra som småbarn.
Men det är just den känsligheten som gör en stor konstnär,
Dessutom var ni enastående i er senaste film.
Men det vita sminket i tinningarna, så att ni skulle se äldre ut...
Ja, det var förfärligt. Men de vägrade lyssna på mig.
- Vad hette filmen nu igen? -"I morgon blir jag arresterad".
"I morgon blir jag arresterad".
Jag lämnar er en stund.
Se här, Marian.
Det här är statistik över våra tyska filmskådespelares popularitet.
- Ni hamnar under "medelmåttor". - Folk känner bara igen mitt ansikte.
Även ert ansikte kommer att glömmas bort om ni står utanför i ett par år.
Ni kan välja själv, käre Marian:
Ni kan bli känd, populär och berömd, eller utfryst, förlorad och glömd.
Jag kan krossa er som en fluga, Marian.
Jag vill bara rädda er från att begå ett misstag.
Jag blir inte trovärdig. Min publik vill inte se det.
Jaså, er publik vill inte det?
Vem ger er rollerna, käre Marian? Publiken eller jag?
Tro mig, det finns tusentals bättre. Jag spelar sympatiska vällustingar.
Och er Jago var alltså en sympatisk vällusting?
- Nej, men det var Shakespeare. - Och jag är Joseph Goebbels!
Ni skådespelare kräver jämt och ständigt vår hjälp.
Och vi betalar er mer än våra främsta vetenskapsmän.
Men när vi väl begär nåt av en skådespelare, tänker han:
"Nej, jag kan inte spela Jud Sä, för då kommer jag aldrig till Hollywood."
"Då kommer judeohyran därborta aldrig att anlita mig."
Så är det inte... - Tig!
Ni har förverkat rätten att säga åt mig att ni tackar ja till rollen.
Gå ut och säg det till en av mina anställda. Ut härifrån!
Nej, jag säger det här och nu:
Jag tänker inte ta rollen och därmed basta!
Skådespelare är som barn. Envisa, men älskvärda.
Han krossade ett askfat framför mina fötter och vägrade. Underbart!
Han är perfekt för rollen.
Svek. Ett svek mot dig.
Ett svek mot mig.
- Så du tänker spela rollen? - Jag avböjde.
Avböjde du?
Anna!
Anna...
Jag får aldrig mer nån roll. Jag är slut som skådespelare.
Jag är stolt över dig.
Det här är... mycket intressant. Hon är kvartsjude.
Vem vet när den informationen kan komma till nytta?
Du är visst inte så dum.
Kom hit.
Jag vet vilken uppoffring det är för dig. Jag är mycket tacksam.
Det gynnar mig också.
Om du inte får jobb sitter du ju bara hemma hela dagarna.
- Kanske erbjuder han nån annan roll. - Ja, varför bjuder han annars in dig?
För att förödmjuka mig.
Du darrar,
Det ska nog gå bra.
Det kommer fler gäster.
Kära fru Marian...
Det är mig en stor ära att få träffa er personligen.
God afton.
- Marian... Är vi vänner igen? - Javisst, herr minister.
Jag är strax tillbaka.
- Magda... Det här är paret Marian. - Så roligt att äntligen få träffa er.
Synd att Rühmanns inte kunde komma. Heinz filmar i München.
- Kommer ni också från Österrike? - Ja. Hon var en begåvad skådespelare.
- Jaså? Varför fortsatte ni inte? - Ibland är omständigheterna...
Frun, jag vore ytterst olämplig som mor och hemmafru.
Jag förstår.
- Ni kände väl Wilhelm Deutscher? - Ytligt.
Han arbetar inte heller längre som skådespelare, vilket är ytterst synd.
Kom, jag ska presentera er för en annan ung mor: Kristina Söderbaum.
Oswald, din gamle krigare!
- Då så, min vän. - Krauss.
- Den som ger sig in i leken... - Hur menar du?
Se dig omkring: Eugen Klöpfer, Albert Florath, Malte Jäger... Alla är med.
Med på vad då?
Då gör vi film ihop ändå, Marian. Jag ser fram emot supandet.
Har du hört den här? Djävulen sa till skådespelaren: "Du kan få allt."
"Stora roller, hus, kvinnor, bilar..."
"Men då måste du sälja din själ till mig."
"Visst", sa skådespelaren. "Men vad är haken?"
"Vad är haken?"
Här är en till:
Himmler ligger för döden och kallar dit en rabbin.
Han vill konvertera till judendomen. Varför? Då blir det en mindre.
En mindre!
Ser ni, Marian. Vår trogne Heinrich är också med i ensemblen.
Mina högt ärade damer och herrar...
Får jag presentera huvudpersonen i vårt stora projekt:
Ferdinand Marian.
Han gjorde det inte enkelt för sig att tacka ja till rollen.
Men jag är övertygad om att han kommer att klara den med bravur-
-och snart blir en av våra allra största tyska skådespelare.
För den här filmen, kära vänner-
-ska bli Tysklands egen "Pansarkryssaren Potemkin".
Det är nämligen bara en fråga om tid, mina vänner-
-tills våra tyska filmer-
-kommer att ses över hela världen.
Just det!
Och är det inte en ödets ironi-
-att judar gestaltas av ariska skådespelare inom tysk film?
Men i Amerika, däremot,..
...Spelas nationalsocialister av judiska immigranter.
Sieg Heil!
Käre Moser...
Vill ni också spela med i filmen?
Jag beklagar, men "Jud Sü" är sannerligen ingen komedi.
Jag trodde att ministern kanske visste nåt nytt om min hustru.
Jaså, det trodde ni?
Tro det eller ej-
-men vår käre Moser har skrivit ett mycket långt brev till führern-
-där han ber denne att låta hans judiska hustru återvända.
Vad säger man om det?
Betyder det att jag kan hoppas? Min fru är fin och respektabel...
Ja, käre Moser. Jag vet.
Plötsligt finns det åttio miljoner respektabla judar i Tyskland-
-eftersom varje tysk känner minst en.
Nej, käre Moser. Men vi är inga monster-
-och ni är fortfarande führerns favoritkomiker.
Vänta tills vi har vunnit kriget, så diskuterar vi saken sen.
Mina damer och herrar, dansen kan börja!
Marian... Allt löste sig ju till det bästa.
Tack, men jag vill inte dansa.
Med min regi kommer er jude att gå till historien.
Kära fru Marian...
Skulle ni vilja ha en liten roll igen? Kanske vid er makes sida?
Anna Altmann är fortfarande ett känt namn, åtminstone i Österrike.
Jag är nöjd med att vara hemma. Och vår dotter behöver mig.
Och inombords härskar den sedesamma hemmafrun, inte sant?
Men är ett borgerligt liv vid spisen tillräckligt för en kvinna som er?
Varför skulle det inte vara det?
Jag kan känna passionen brinna i er.
Britta är med barn.
Jaså? Det syns inte. Gratulerar.
- Jag är bara i tredje månaden. - Så trevligt.
- Och vad ska ni arbeta med härnäst? - Britta! Hörde du inte herr Goebbels?
Herr Marian ska medverka i "Jud Sä". - Gratulerar.
Jag vill gå. Du kan stanna.
Säg mig, käre Marian, tycker er hustru inte om oss?
Jo då. Hon känner sig inte kry.
Ja, ja, kvinnors lidanden och lynnen känner jag väl till.
- Kära fru Marian. - Tack för inbjudan.
Jag hoppas att ni kryar på er och snart förärar oss ett besök igen.
Det var mig ett nöje. På återseende.
Goebbels vill inte ha billig antisemitisk propaganda.
Han vill att filmen ska bli berömd internationellt.
De allra främsta av våra skådespelare medverkar. Det är en unik möjlighet.
Kan man tacka nej då?
Jag ska ge dem en jude som väcker sympati hos folk. En människa.
Alla ska falla för min charm. Jag vet hur man får publiken med sig.
Det finns tusentals knep för att göra juden sympatisk.
Kan du säga varför min roll är värre än Krauss' eller de tyska ariernas?
- Det har jag aldrig påstått. - Då så!
Varför är då just jag en skurk?
Mamma?
Jag råder er att inte missa nästa postskjuts.
Jag har ärenden i Stuttgart. Kan ni rekommendera ett bra boende?
I staden Stuttgart finns det inget judehärbärge.
Ni ska ha beröm för er människokännedom.
Men jag är damen så tacksam att hon nog förstår om jag utelämnar svaret.
Måste ni blunda och titta mot marken? Var självsäker och fräck, Marian!
Jag har just blivit förödmjukad.
Juden är van vid förödmjukelse och kan bemöta den.
Han har ju bott i ett getto, där alla har behandlat honom med respekt.
Jag tänker inte diskutera med er.
- Ministern kommer hit i morgon. - Bra, han kan bedöma saken.
- Vad då? Ert uppträdande här? - Ja, gärna det också.
Jag råder er att inte missa nästa postskjuts.
Jag har ärenden i Stuttgart. Kan ni rekommendera ett bra boende?
I staden Stuttgart finns det inget judehärbärge.
Ni ska ha beröm för er människokännedom.
Bryt!
- Så var det inte sagt. - Jaså?
Bravo!
Ser ni, Marian? Jag hade rätt.
Ni är strålande i rollen.
Är ministern inte orolig att publiken tar Sü parti om repliken sägs med...
"..Så mycket värdighet? - Nej, hur så?
Juden måste vara en människa.
Annars tänker alla: vilken billig propaganda."
Senare drar vi tillbaka publiken till vår sida med hennes fars ord:
"Min dotter ska inte sätta några judebarn till världen."
Och sen, meningen som slår ner som ett batongslag:
"Hur understår du dig, ditt svin..."
"...att så tvedräkt mellan hertigen och hans folk?"
Och när juden har gått öppnar Klöpfer fönstret och säger: "Frisk luft!"
Nej, låt Marian göra på sitt sätt. Han blir ju ändå hängd på slutet.
- Ni skulle bli en stor skådespelare. -"Skulle bli"? Det är jag redan.
Förresten, mina herrar...
Frankrike är fritt. Führern har nått Paris!
Bravo, herr minister!
Till och med utomlands är han nu en erkänt stor statsman.
Han ligger långt före alla andra, i alla avseenden.
Som alla andra genier. Många gånger har han till och med överraskat mig.
Med det önskar jag er lycka till. Heil Hitler!
Och Harlan... De judiska statisterna kan ni hämta från ett polskt getto.
Jag föreslår att Marian följer med.
Där kan ni, käre Marian, studera riktiga judar.
Fortsätt så, Marian, Fantastiskt, - Sieg Heil!
Samma scen igen, då?
Vi struntar i den. - Paus för scenbyte.
Hitåt! Uppställning på led!
- Hitåt! Uppställning på led! - Hur många judar behöver ni?
- Ett par dussin, hauptsturmführer. - Deutscher!
Deutscher!
Kom fram hit. - Vår tolk, direkt från hemlandet.
Presentera er, med för- och efternamn.
Wilhelm Adolf Deutscher.
Visst är det kul? Wilhelm går ju, men Adolf... Det är lite för mycket.
Och sen Deutscher, "tyskare"...
Du heter Israel Deutscher, ditt avskum!
Jag behöver 150 personer, varav 30 kvinnor, som filmstatister.
Den spelas in i Berlin, med god kost och logi-
-och bekväm tågresa tur och retur.
Visst. Folk blir glada över att få komma härifrån.
- Vem tillät dig att tala?! - Lugn, herr Frowein.
- Kan ni välja ut dessa personer? - Jag gör det. Får jag vara med själv?
Kommer inte på fråga. Jag behöver er här, som tolk.
Kan ni inte ta med honom, Harlan? Titta på det där ansiktet.
Det stämmer. Huvudet gör sig bra för närbilder.
- Ni kan väl undvara Deutscher lite? - Självklart. Om det är nödvändigt.
En dags ledighet. Jag tänkte att min fru kanske saknade mig.
Jag tänkte precis gå ut.
- Vart då? - Dit där det finns folk, liv, musik.
- Var är Maria? - Hos Wortmanns. Hon vill inte se mig.
Jag sa att hennes mormor är jude.
- Är du galen? - Ja. Jag vill vara galen, som ni.
Kom, drick med mig.
Du går ingenstans.
Knulla mig, åtminstone. Du gör det ju med andra.
Eller gör jag dig inte upphetsad längre?
Det här är rasskändning!
Fortsätt! Högre!
Lite gladare.
Ferdl!
Erich!
- Vad gör du i Prag? - Spelar in en komedi.
Här är Vlasta. Hon är statist.
Ferdinand Marian, den berömde skådespelaren.
Jag har alltid velat bli skådespelerska.
Ni är säkert mycket begåvad.
Skål för bättre tider, min vän.
Du har i alla fall inte fått tyfus.
Heil Hitler!
Spela vidare. Jag tycker om det.
- Doktor Knauf. - Herr Hippler.
Vem är det där?
Han där spelade in filmen "Den evige juden",
De tvingade kvinnor och män från gettot att ha samlag framför kameran-
-under vapenhot.
Skål, Marian!
Doktor Knauf, från Terra Films pressavdelning.
Herr Deutscher, en före detta kollega till mig.
- Det behövs väl alltid statister här? - Smårollsinnehavare vore ännu bättre.
Ministern meddelade före "Jud Sä" att många såna filmer skulle göras.
- Kanske har jag fler roller åt er. - Som vad? Yrkesjude?
Och hur rättfärdigar jag det inför mitt folk när kriget är över?
Det dröjer ett tag. Allra minst tills Göring passar i Goebbels byxor!
- Ni två behöver inte presentera er. - Nej, vi har redan haft nöjet.
Vad är skillnaden mellan kristendom och nationalsocialism?
Inom kristendomen dör en för alla-
-och inom nationalsocialismen dör alla för en!
Den måste jag komma ihåg!
Har du en cigarett åt mig?
En sak undrar jag: Hur känns det att spela en usel jude?
Jag vet varför du hjälper mig.
För att döva ditt dåliga samvete, sen du såg till att jag blev gripen.
Jag kan förstå att du blir paranoid.
Men att du tror det efter att jag gav dig skydd, det är för mycket.
- Då måste jag väl be om ursäkt. - Nej, det är redan glömt.
Jag lovar: Det blir ingen billig propaganda, utan en konstnärlig film.
Kan vi ta i hand på det?
Inga judar kommer in i Stuttgart. Det vet du.
Om Hans nåd är intresserad av att göra affärer med mig-
-kan väl Ers excellens ordna ett pass som sopar undan hindren vid gränsen?
Väl i Stuttgart kan jag hjälpa dig, men du kommer inte förbi förbudet.
- Så häv judeförbudet, då. - Häva det? Det kan inte ens hertigen.
Hertigen ska få sina juveler, men bara om jag får ta dit dem själv.
Bra. Men det brådskar. Hertigen behöver juvelerna.
Ni kan lita på Så Oppenheimer, Ers excellens. - Levi?
Är du tokig, Joseph?
Ska du klippa av dig skägget och lockarna, och sluta bära kaftan?
- Är du inte rädd för rabbinen? - Idiot.
Jag ska öppna dörren åt er alla. Ni ska gå klädda i sammet och silke.
Kanske i morgon, kanske i övermorgon,..
...men det ska ske.
Jaså... Ska en jude vara givmildare än mina rådsherrar?
Folk vet uppenbarligen inte hur man behandlar en stor härskare.
- Och det vet du? - Jag tror mig veta det,
Jag förstår inte varför ständerna vägrar ge Ers nåd en balett.
Om Ers nåd tillåter kanske jag kan arrangera-
-så att Ers nåds balett ändå...
Jag vore lycklig om jag med rätta kunde säga-
-att jag är en lojal tjänare åt min herre.
- Remchingen... - Ja, Ers nåd.
Stoppa repetitionen.
Hämta den lilla svarthåriga åt mig.
Ta upp henne till mig.
- Si... - Ers nåd?
Jag behöver någonting litet...
Jag har inget annat på mig.
Ser ni, Hippler? Det där är precis vad jag menar - subtil manipulation.
Ja, Det kommer att fungera.
1940, filmfestivalen i Venedig
- Vilka är rebellerna? - Öppna munnen!
- Vem vill ha inbördeskrig? Ni!
Jag? Intressant.
Ni vill se en statskupp. Det var väl ni som rådde hertigen till det?
Jag ställer frågorna, inte ni.
Det blir mer genant för er än för mig.
Sätt skruvarna på den här mannen.
Visa ingen nåd. Tills han talar.
Titta på den här.
Titta på den.
Tror ni fortfarande att ni kan locka mig med er lilla ring?
Vill ni befria er far och make? Det var en snygg början.
Om fågelfångare vill släppa en fågel måste han ha en annan i dess ställe.
Näsduken är ute. Sätt igång.
Nå, Karl? Tycker du verkligen att det här är roligt?
- Den rösten känner ni igen. - För Guds skull...
- Ta bort näsduken. - Vad ska det betyda?
Hör ni något nu? Det är vad det betyder.
Så ta bort den, flicka lilla.
Karl!
Får jag tillbaka näsduken nu. Inte? Behåll den, då.
- Gud i himlen... - Hur sa?
Bön! Ja, be bara.
Be till er gud. Men även vi judar har en gud - en hämndens gud.
Öga för öga, tand för tand.
- Ni kan tacka er far. - Sluta!
Ska jag inte se till att högförrädarna inte blir skjutna?
- Rör mig inte! - Gör er inte till nu.
Efteråt kan ni få tillbaka er aktuarie.
God kväll. Det är mig ett stort nöje att vara här i Italien-
-och få äran att visa vår underbara film här i Italien.
Saluto romano!
Fantastiskt mottagande.
- Är ni stolt över er make? - Självfallet.
Du var underbar i rollen. Jag är så stolt över dig.
- Jag följde inte regin nånstans. - Tack och lov.
Det här är signor Donadoni, en av Italiens viktigaste filmproducenter.
Signor Marian... Vi har goda kontakter i Hollywood.
Skulle ni vara intresserad av ett stort internationellt projekt?
Javisst.
Jag ser er som en älskare, med...vissa mörka sidor.
Hur kan ni känna min make så väl?
Vilken framgång! Ni kommer att bli världsberömd.
Alla viktiga tidningar rosar er. Hör här:
"Ferdinand Marian tolkar Sä med ypperlig finkänsla."
"Hans gestaltning av juden kommer att gå till historien."
Det skriver en italiensk kritiker vid namn Michelangelo Antonioni.
Vad tycker du, Ferdl? Ska vi ta risken?
I övermorgon går ett flyg till Casablanca, sen en båt till New York.
Herr Donadoni har lovat att ordna allting.
Jag vet.
Älskar du mig?
Ja, jag älskar dig.
Men jag måste till premiären i Berlin.
Till och med hertiginnans hjärta har han lurat till sig.
Bara hjärtat?
Jag frågar om det bara var hjärtat!
- Vad menar Ers nåd? - Att inget är heligt för dig.
Inte ens din hertigs hustru. Bara din profit, dina intressen.
Ers nåd tycks misstro mig.
Ja...
Jag misstror dig.
Så börjar revolutioner. Ett blodbad, såvida inte Ers nåd tänker om.
Folket måste bemötas med sådan makt att de inte vågar göra motstånd.
Vad skulle det kosta? Att anlita soldater, menar jag.
Hur många behöver Ers nåd?
Den jude som har köttsligt umgänge med en kristen kvinna, skall hängas.
För honom ett rättmätigt straff, för andra ett avskräckande exempel.
Jag har inte varit annat än min herres trogne tjänare!
Är det mitt fel att er hertig har varit en förrädare?
Jag ska gottgöra allt, jag svär.
Ta mina hus, ta mina pengar, men låt mig få behålla livet!
Jag är oskyldig!
Jag är bara en stackars jude. Låt mig leva!
Jag vill leva!
Leva!
Genom mig uttrycker ständerna det württembergska folkets vilja:
Alla judar ska lämna Württemberg inom tre dagar.
Hela Württemberg är härmed förbjudet för judar.
Deklarerat i Stuttgart den 4 februari 1738.
Må våra efterföljande följa denna lag med järnhård beslutsamhet-
-så alt de besparas stora faror för liv och egendom-
-och för sina barns och barnbarns blod.
Mina herrar...
Jag märker att ni är lika entusiastiska som jag.
Särskilt beröm förtjänar herrarna Krauss och Marians insatser.
Och låt det synas i era artiklar-
-vilken stor patriotisk uppoffring det innebar för dem att spela jude.
Och än en gång, för de riktigt dumma: självklart är ingen av dem jude.
Åsikter i judefrågan hör inte hemma i filmkritiken-
-utan i den politiska debatten.
Och då är denna film ett fantastiskt diskussionsämne. Tänk er det så här:
Sen kriget började-
-är judarna officiellt våra fiender.
Och såna brukar man sen gammalt internera-
-för att förhindra sabotage och spionage.
Och precis så behandlar våra fiender oss tyskar.
Och vem, kära vänner, känner medlidande med oss?
Führern...
...förutspådde redan i januari 1939...
...att om judarna än en gång skulle ställa till med ett krig-
-så kommer det att sluta med att de förintas!
Marian är trovärdig. Man kan tro att han är jude.
Jag vill inte veta hur många som nu tror att han är jude. Ursäkta mig.
Jag är säker på att det blir en succé.
Gratulerar! Vilken succé!
Och det var möjligt, trots allt:
En konstnärligt högtstående, eggande, nationalsocialistisk film!
Och Marian... Alla är lyriska över er insats.
Jag är en stackars jude som bara gör sin plikt.
Han är bara en stackars jude!
Ursäkta mig, frun.
Jag tror att er make behöver få en sympatisk roll härnäst.
Hur vore det med er två tillsammans, i en komedi?
- Det vore rena drömmen! - Drömmar är till för att uppfyllas.
Ursäkta mig.
Marian, jag vill presentera er för en beundrarinna av ert yrkeskunnande.
Fru Frowein. Ni träffade hennes man i gettot, hauptsturmfährer Frowein.
Ni har ju inget att dricka.
Ursäkta mig...
Förklara hur ni kunde lyckas så väl med att spela en man som blir hängd.
Jag är skådespelare.
Vad kände ni?
Fasa? Förtvivlan? Kanske till och med lust?
Lust?
Det är ju känt att en hängd man får en sista...erektion.
Gratulerar, herr Marian.
Det måste ha varit en kamp att porträttera ett sånt kräk.
Jag förstod honom ju. Annars hade jag spelat en karikatyr, ingen människa.
Jag känner också med alla.
Men plikt är plikt, Alla har vi våra roller att spela.
- Ska filmen visas i Posen också? - Säkert.
Lutz ska få en egendom där, som en del av bosättningsplanen.
- Kan ni nåt om jordbruk? - Det sköter polackerna.
På tisdag rycker jag in. Det vore en intressant miljöstudie för er.
Men var inte orolig, ni spelade ju bara jude.
Vänligen gå ner i skyddsrummet. Drycker kommer.
Rum 446.
Mina damer och herrar.
Vänligen bege er till skyddsrummen, som är belägna under foajén.
Var försiktiga när ni går ner för trapporna.
Marian!
Ursäkta mig. Ni var fantastisk.
Gällande min fru... Ni har ju direkt kontakt med herr Goebbels...
- Varför tror ni det, herr Moser? - Vi har varit gifta i tjugo år.
- Så får det inte gå till. - Varför skulle jag...
Vem annars? Vi är ju kolleger, trots att ni är jude.
Om Hitler kan göra ett undantag för er...
Är ni vansinnig, Moser? Jag är inte jude.
Herre jesus...
Vad har jag gjort?
- Vill ni verkligen gå till rum 446? - Naturligtvis. Vart annars?
Är det inte upphetsande?
Den där scenen där han låter tortera hennes man-
-för att få henne att ligga med honom...
Vet ni vad jag tror? Att hon inte vill ha sin man längre, utan juden.
Med bönen säger hon att hon är redo att synda.
"Gud Fader i himlen", och så vidare.
- Sätt igång. Säg dina repliker! -"Be, bara. Be till din Gud."
"Men även vi judar har en gud - en hämndens gud."
"Öga för öga, tand för tand."
-Ta mig! -"Öga för öga, tand för tand."
Ta mig, jude!
Tro inte allt ni läser, käre Georg.
Naturligtvis vill vi ha diplomatiska förbindelser med Amerika. Det vore...
Georg Heckenheimer - Ferdinand Marian, huvudrollsinnehavaren.
"Ni kan hänga oss, men vi överlever er."
"Kanske i morgon, kanske i övermorgon...men det ska ske."
Längtar er fru också efter en jude, Goebbels?
Ni är full som en alika, Marian. Försvinn härifrån. Omedelbart.
Jag tror bestämt att han har fått lite för mycket.
God afton.
Man känner ju nästan lukten av karlns sperma från henne.
Men jag ska visa honom var gränsen går, en gång för alla.
POZNAN, I DET OCKUPERADE POLEN
Herr Marian?
- Frowein. Minns ni mig? - Just det.
Stort tack för filmen. När mina män tvivlar behöver jag bara visa den.
Jag ska bli chef för ett transit- läger, sen ett koncentrationsläger.
Vår vän Wilhelm Adolf Israel Deutscher minns ni väl?
Tolken som ni ville göra till stjärna. Jag tar med mig honom.
- Ska Deutscher sättas i läger? - Var och en har sin plats.
Kan ni göra mig en tjänst? $e till att det inte händer honom nåt.
Jaså... Ni ville ta honom till Prag så att han kunde gå under jorden!
Hur skulle han kunna göra det, den olycksalige mannen?
Olycksalig?
Just det. Heil Hitler.
- Detta te... Jag vill ha konjak! - Snälla Marian, du är inte ensam här.
Frowein hette han. Han ska bli kommendant i ett koncentrationsläger.
Och hans fru tycker om att göra det med judar!
Herrn. - Ursäkta mig, fru Riksvatten...vad heter det...
Det räcker, Marian!
- Hon har ju så vackra bröst... - Ni är från vettet!
- Harlan! - Herr Marian?
Ert rikssamtal till Berlin.
Hallå, Anna?
Anna?
Är det här ett dåligt skämt?
Vem är det jag talar med?
Hallå? Är ni kvar?
Var är Goebbels?
Den här festliga lilla filmen gjorde Heinz Rühmann med mina barn.
Det var min finaste 43-årspresent.
Kära pappa, på ett led Ställer dina små soldater sig
Och som du säkert redan vet Vill vi gratulera dig
Med raka ryggar här vi går För i dag fyller du år
Lyssna nu, tag dig i akt Vi marscherar i tidens takt
Är det inte obeskrivligt sött?
Var är min fru? Nån sa att hon har blivit bortförd.
Ni är full och inbillar er saker. Det här är en privat visning. Ut!
Men jag måste hitta min fru.
Jag vill veta var min fru är! - Släpp mig!
Jag är hemskt ledsen.
En av mina män talade med honom. Nån måste få honom att ta reson.
Ni såg ju hur han betedde sig i Berlin efter premiären.
Pappa är min bästa kamrat
Anna!
Marie!
Anna?
Maria!
Anna!
Herr Marian? Er fru har förts bort.
- Vart då? Var är min dotter? - Hos grannen,
Jag måste tyvärr ta med er.
- Vart då? - Det blir ni strax varse.
Hur kunde ni desertera från det ockuperade Öst?
Ni vet vad straffet för det är.
Ni civilister tror alltid att ni ska bli särbehandlade.
Ta genast tåget tillbaka. Det blir ingen mer limousine.
Knauf eskorterar er. Er turné är inte över än.
Var är min fru? - I skyddsförvar.
Var då? - Det är hemligstämplat,
Dr Goebbels meddelar att ni ska fortsätta och vara glad-
-att er dotter fortfarande är fri.
Käre Marian... Vad trodde ni, egentligen?
Urkundsförfalskning, rasskändning...
- In med er, barn. - Varför då? De sjunger ju så fint.
Drick lite. Det hjälper.
Du är en bra karl, Knauf. Utan dig skulle jag aldrig stå ut.
Ditåt! Hör du dåligt?
Snabba på!
Du där! Ta av dig kappan.
Vi går.
Jude!
Förlåt. Juden har henne på sitt samvete.
Rör henne inte.
Slå ihjäl honom!
Juden måste bort!
Jude! Jude! Jude!
Du!
- Vart ska du? - Jag tar en promenad.
Här? De håller på att bygga ett läger här.
"Säg aldrig att det är din sista färd"
"Även om den tunga himlen förmörkar vår värld"
"Snart kommer vår stund, en efterlängtad tid"
"Våra steg skall dåna högt Här kommer vi"
Håll truten!
Håll tyst!
Tillbaka!
Halt! Vad gör ni här? Namn och legitimation! Ni är gripen!
Sturmbannführer Knauf, Reichsfilmstelle!
Det här är den berömde skådespelaren Ferdinand Marian, från "Jud Sü".
Ursäkta missförståndet, herr sturmbannführer!
Fortsätt arbeta, era skithögar!
Jag har hört i vindens sus en sång
Min lyckodröm låg gömd däri
Den sjöng om det som var en gång
Om hjärtats längtan som Jag ej blir fri
Kom
En sång till mig nyss vinden bar
Den från ett annat hjärta var
En sång
Tusen tack.
Du har gett mig en gåva som hela min förmögenhet aldrig kunde betala.
Mina damer och herrar, ur vilken film är den här scenen tagen?
-"Habanera"! - Bubbel åt herrarna. "Habanera"...
...med Zarah Leander och, håll i er: Ferdinand Marian!
- Jag beställde nåt att dricka åt dig. - Du är en sann vän. Några nya skämt?
Två år.
Vad är det här?
Den som förpestar luften och snart kommer att hänga:
"Jud Sü". Där är han.
Håll truten!
Var är Vlasta?
Där uppe.
Nej, Marian!
Nu räcker det.
- Ställ inte till med en sån scen. - Förbannade svin!
Ferdl!
Ferdl?
Varför satt du i hans knä?
Det var inte lika illa som du, Ferdl.
- Du satt i Goebbels knä. - Tyst med dig.
Du klädde till och med ut dig till jude för honom!
Jag sa åt dig att hålla tyst! Håll tyst, din dumma fitta!
- Jag ska kasta ut dig!. - Nej!
MÜNCHEN, SOMMAREN 1946
Jag fick tag på lite kött. Hästkött.
Du måste äta, Ferdl. Du har inte bara ett ansikte, utan en kropp också.
Äntligen låter amerikanerna mig spela teater igen. Som jag har saknat det,
Du kommer ändå inte ihåg replikerna om du super så här.
Har du ringt din dotter?
- Maria föraktar mig. - Dumma lilla flicka.
- Ge mig den. - Nej, jag häller ut den i toaletten.
- Hör du? Följ med. - Vart då?
Jänkarna har sommarfest på fältet.
- Det finns bara lättöl där. - Måste jag klä upp mig?
Vad tycks?
Snygg, va?
Skriv att vi inte vill ha med filmen att göra. Vi blev tvingade till det.
Ni måste väl ha en kopia till nånstans?
Vilka är det där?
Från koncentrationsläger. Befriade av jänkarna.
Nu bor de gratis hos Sperrer.
De hänger på gatan hela dagen och får säkert feta skadestånd.
Medan det tyska folket svälter!
Willi...
Minns du vad du lovade mig, till den här handen?
Att det skulle bli en helt och hållet konstnärlig film.
Har du glömt det?
Det var sommaren -42.
En underbar dag.
Frowein visade din film "Jud Sü" för sina mannar.
Efteråt bussade de hundarna på oss.
Jag hade tur.
Det hade inte Anna.
De gasade ihjäl henne.
Det finns en dikt av Heine:
"Aldrig skall hans minne leva"
"Icke i sång, heller ej i skrift"
"En usel hund i en usel grav"
"Må du förruttna av min förbannelses gift"
Snälla, hjälp honom! De dödar honom!
Sluta! Undan!
Vad gör ni här? Hjälper ni en nazist?
Er legitimation.
Kom, vi går hem.
Låt mig vara. Det vilar en förbannelse över mig.
Fram till 1945 sågs filmen "Jud Sä" av över 20 miljoner européer.
Efter kriget blev filmen förbjuden, vilket den är än i dag.
Veit Harlan frikändes och fortsatte att göra film. Han dog 1964 på Capri.
Heinrich George togs till fånga av den sovjetiska underrättelsetjänsten-
-och avled 1946 i ett av NKVD:s fångläger.
Werner Krauss fortsatte sin karriär. Hans hedersgrav är belägen i Wien,
Ferdinand Marian fick yrkesförbud och omkom den 9 augusti 1946.
Översättning: Magnus Hernander PrimeText International
Textadmin.: PrimeText International www.primetext.tv
....::::Rippet af Firewalker.dk::::....